Deep Forest Trouble - Logbook

Eventyr
Deep Forest Trouble

Aktører
Aluba, Devon, Van Hoenn og Lailah

Som skrevet af
Lailah

Logbog
Vi starter rejsen mod syd om morgenen. Mod west begynder skoven lige så stille at dukke op og efter cirka en halv dags rejse når vi til en sten obelisk med nogle ukendte runer. Fra den kan vi se noget der ligner en lej på en forhøjning langt inde i skoven og vi beslutter os at gå imod den. Skovens tætte træer gjorde det besværligt at se og trods vi havde lys så blev vi angrebet af nogle ulvevæsener som havde sneget sig ind på os. De havde ulvekranier og var omgivet af rødder og lianer, men var ikke levende. Vi nedkæmpede dem, men det var tydeligt at der var flere i skoven og vi kunne blive overvældet af dem. Derfor skyndte vi os videre mod forhøjningen efter at Aluba havde bragt 2 af de døde ulve tilbage.

På toppen af forhøjningen fandt vi lejren som vi ledte efter. Den var omgivet af nogle lignende sten obelisker. Vi blev forfulgt af flere ulve væsener på vej derop, inklusiv en alfaulv der var betydelig større end de andre, men det virkede som om at stenene udgjorde en barriere de ikke kunne krydse, og de krøb tilbage i skoven.

I lejren mødte vi handelsmændene fra karavanen som havde sendt en budbringer. Det vidste sig at de havde sendt 5 i alt, og det blev hurtigt klart at de 4 andre ikke overlevede. Lejren var ved at blive desperate da de var fangede i cirklen, men var ved at løbe tør for proviant.

Devon og jeg tog ind i lederens telt for at tale med deres leder. Da vi kom derind var det tydeligt at der var noget lusket med ham, og mens vi snakkede med ham kiggede han mod noget mod venstre. Jeg fik fornemmelsen af at der var noget vigtigt som han ikke havde fortalt. I mellemtiden dukkede Aluba op i teltet med sine 2 ulve. Imens Aluba og Devon distraherede lederen, undersøgte jeg var det var han nervøst kiggede efter og jeg fandt et skrin med en grøn ædelsten. Jeg konfronterede ham med det, og ved hjælp af Alubas ulve blev lederen presset til at fortælle os sandheden. Ulvevæsenerne i skoven var åbenbart begyndt af angribe efter de havde stjålet stenen, så derfor havde lederens grådighed sat deres liv på spil.

Sandheden blev fortalt til lejerens folk, og den mad som lederen havde skjult for dem blev brugt til at holde et gilde for folkene så de kunne blive mætte. Forskellige planer blev drøftet og vi blev enige om at stenen skulle tilbage til hvor den blev fundet. Lederen blev smidt ud af lejeren for hans grådige synder.

Dagen efter tog vi afsted mod de ruiner hvor stenen blev fundet. Vi havde nogle af lejrens folk med, så vi var flere der kunne kæmpe. Den ene af Alubas ulve førte an, da den automatisk ville gå mod stenens rette plads når vi gav den stenen. Vi ankom hurtigt til ruinen, hvor hovedindgangen var kollapset. Heldigvis var der en skjult indgang. Da vi kom ind var der en tunnel der førte ind til et kammer hvor alfaulven samt nogle små ulve holdte vagt. De kunne fornemme vores intentioner og gik ikke på angreb.

Længere inde var der endnu et kammer. I midten var der et mystisk væsen der var omgivet af 6 piedestaler, hvor en af dem manglede den grønne sten. Vi satte den på plads og undersøgte rummet. Der var 7 troner hvor der sad skeletter. Devon havde åbenbart ikke lært hvad grådighed kan føre til og han besluttede sig for at tage en af stenene hvilket fik ulvene til at gå til angreb. Jeg forsøgte at få stenen tilbage, men uden held. I mellemtiden begyndte Aluba at fjerne nogle af stenene og det mystiske væsen begyndte at komme fri fra hendes magiske fængsel. Der var meget forvirring mens vi kæmpede mod ulvene, og det lykkedes hende til sidst at komme fri.

Jeg vurderede at det var for risikabelt at kæmpe mod hende, så jeg tog ud mod de folk vi havde taget med på ekspeditionen for at beskytte dem. Imens havde Van Hoenn tegnet Den Røde Dronnings mærke på væsenet. Efter et stykke tid blev væsenet slået ihjel af Guden, men der var allerede sket meget skade, og Alubas ulve havde mistet livet. De grønne sten mistede farven og derfor mistede Devon interesse for dem, da de ikke så ud til at være meget værd mere. Vi tog tilbage til lejren og fik eskorteret dem sikkert tilbage til Kierch Tynn. Ulvene er forsvundet. Handelsmændene valgte at oprette en markedsplads i Kierch Tynn.